Robin! Du borde inte vara uppe.
-Du gillar tydligen namnet Elizabeth. -Det är ett jättefint namn.
Elizabeth.
-Är det den andra? -Du borde vila...
Jag vill se den.
Herregud!
Herregud! Mitt barn.
-Var är vi? -Här stiger vi av.
Hur då?
Med de här.
-Skämtar du? Ska vi hoppa fallskärm? -Just det. Det är vår enda chans.
-Vet du hur högt det är? -Ja, det vet jag.
-Vi har inte tid att diskutera. -Jag har en bättre ide.
-Vi går tillbaka och snor ett plan. -Sätt på dig den här.
Sök igenom skeppet sektor för sektor.
Donovan och förrädaren måste hittas.
-Du verkar panikslagen, Diana. -Situationen är under kontroll.
Under kontroll? En av dina närmaste män har svikit dig.
Han har flytt tillsammans med motståndsrörelsens ledare!
Vi kommer att fånga dem och ta itu med dem.
Jag hoppas det. För annars...
...måste jag ta ifrån dig befälet. Är det förstått?
Ja.
-Verkställ mina order! -Som ni vill.
Varför gör du en så stor sak av det?
-Våra unga kadetter klarar av det. -Hur gör man?
Du behöver bara kasta dig ut. Fallskärmen tar hand om resten.
Om vi klarar oss, följer du med mig då?
Jag gör mer nytta inom mitt nätverk på jorden.
-Gör kadetter verkligen det här? -Nej, men det lät bra.
-Det ser ut som människohud. -Vi ömsar hud först när vi är sex år.
-Hon är stor som en tvååring. -Det är onormalt.
-Mår hon bra? -Hon verkar må jättebra.
Skynda dig, Julie!
Hans tillstånd försämras.
Jag har gjort allt jag kan.
Det har jag också. Jag är rädd att han kommer att dö.
Finns det inget du kan göra, Willie?
Jag är ledsen.
Det är första gången hon gråter.
Kom ska du få se, Julie.
-Det är ett blodprov från reptilbebisen. -Jag ser bakterier.
Det här är de bakterier som finns i Willies blod.
Och ...där.
Det här är vanliga bakterier som vi alla har.
Reptilbebisen tycks vara en sorts hybrid.
Det var nog den bakterien som dödade honom.
-Vi får ta några fler prover. -Det är det här vi har väntat på.
En bakterie som besökarna inte kan försvara sig mot.
Elizabeth!
-Herregud! -Katy!
-Hennes ansikte är alldeles svullet. -Hon har spottat gift på henne.
Hjärt- och lungräddning.
1001, 1002...
Kom igen, Katy.
Hon börjar vakna till. -Hämta syrgas, Harmony.
-Någon borde döda det där monstret. -Hon är din dotterdotter.
Så snällt av dig att ta dig tid. Du finner nog det här viktigt.
Jag vill inte behöva säga det här, för jag gillar verkligen Diana.
Men efter fiaskot med Donovan kan jag inte hålla tyst. Hon är en belastning.
-Jag tar över nu. -Men min tjänst varar till...
-Hon är en högt värderad medhjälpare. -Hon är duktig inom vetenskapen.
Men hennes militära förmåga är katastrofal.
Är du inte väl hård? -Hon litade på Christine.
Hon lät både Julie och Donovan komma undan, och värst av allt:
Hon gjorde dig till åtlöje.
-Det var ditt ansvar! -Jag kan inte arbeta när en amatör...
...ständigt ska lägga sig i.
Jag är trött på allt tjafs.
Rebellerna har gjort en rutinoperation till en mardröm.
Det är snart över. Jag har placerat en spion bland dem.
Jag koordinerar offensiven. Snart slipper du dem.
-Diana, då? -Hon ska syssla med vetenskap.
Då kommer hon att behålla sina goda meriter.
Då, så. Allt jag har att säga är...
-...att jag förväntar mig goda resultat. -Självklart.
-Vill du hjälpa mig i labbet? -Julie! Sean!
Jag visste att du skulle återvända.
Du ser längre ut.
-Gjorde de dig illa? -Nej. Dig, då?
De höll mig borta från dig
Jag vet vad du vill göra. Spela baseboll med mig.
-jag gillar inte baseboll. -Sen när då?
-Det var ju din favoritsport! Han har gått igenom mycket.
Du har nog rätt. Jag har för bråttom.
Berätta om bakterien.
Vi har hittat en hybridbakterie som dödade reptilbarnet.
Elizabeth har den också, men den påverkar inte henne.
-Hur påverkar den oss? -Vi vet inte ens om den påverkar dem.
Det kan vara lika dödligt som nervgas eller ofarligt som barnmat.
Vi måste testa det.
Det är dags att mata dem.
-Hejsan. -Hej.
-Aldrig! -Det skulle inte ens du göra.
Den enda skillnaden är att den ena sitter i bur.
Varför inte?
Är det där? Vi kommer på ett annat sätt att testa det.
Champagne och kaviar. Inget är för gott för oss, eller hur, Brian?
För ledarskapets belöning.
Kan du öppna? - Makt ger en många vänner.
Jag har en leverans till Daniel Bernstein.
Vi har två lådor med California Brut. Vem ska kvittera?
-Jag har inte beställt det här. -Inte jag heller.
-Maggie... -Nu gjorde ni oss upprörda.
Amerikanskt, men inte alls dåligt.
Det var alltså du som dödade Ruby?
Gillar du att skada gamla tanter?
Hon var spion, så jag är stolt över det jag gjorde.
Tänker du döda honom? Jag har en bättre ide.
-Var det allt? -Lita på mig.
-Vem är det? -Strunta i det.
En av era män har fångats in, och jag vet vem som lurade honom.
Han heter Daniel Bernstein.
Är det här dagens fångst? -Du skulle ha sett den som kom undan.
-Här har vi en levande ödla. -Inte så länge till.
Ta ut honom! - Ta det lugnt.
-Jag är inte rädd för dig. -Du är lika dum som du ser ut.
Säg att jag inte vill dem något ont. Jag älskar dig.
Hon är galen i dig också.
-Daniel. -Sluta, snälla.
Jag beklagar det här.
Jag har inte gjort något, de vill sätta dit mig. Den där flickan...
-Vilken flicka? -Maggie Bludgett, från sjukhuset.
Det finns ingen sköterska vid det namnet där.
Jag tror att du såg chansen att stiga i graderna.
-Med Brian borta... -Brian var min vän.
De ärelystna har inga vänner.
-Jag är inte ärelysten. -Det tror jag att du är.
-Vad tänker du göra med mig? -Förflytta dig.
Du ska få möjligheter att vila och tänka igenom saker.
-Jag gör allt du vill. Jag trodde bara... -Vad då?
Inget. Jag viste bara inte vad du skulle göra.
-Vad tänker du göra med mig? -Skicka dig dit du gör mest nytta.
-Var är det? -På en tallrik, förstås.
Nej! Nej, Steven!
Robin! Jag visste att du skulle komma.
-Är det där din syster? -Det är din dotter Elizabeth.
Min dotter?
Vår dotter.
-Det gläder mig, Robin. -Varför då?
Vi tre kan vara tillsammans och lämna allt det här.
-Vart ska vi ta vägen? -Vart du vill.
-Vart som hälst, bara vi är tillsammans. -Jag struntar i vart vi åker.
Titta!
Hon vet att jag är hennes far.
Släpp ut mig så att jag får hålla henne.
Visst.
Vad är det här?
Vad har du gjort, Robin?
Julie! Donovan! Robin har använt giftet.
Robin!
Robin? Vi går härifrån, Robin.
-Elizabeth? Var är hon? -Hon är med fader Andrew.
Han tog med henne ut. Det är ingen fara.
Nu vet vi hur det påverkar dem. Undrar hur det påverkar oss?
Synd att vi inte tog fascisten. Vi får hitta ett nytt försöksdjur.
-Vi kan inte bara mörda någon. -Det finns kollaboratörer, som din mor.
Julie!
-Var är nyckeln? -Den har hon.
Julie!
-Din galning. -Vi behövde veta.
Vi tycks ha hittat riktig dynamit.
Visst är det otrevligt att sitta i bur?
Du har besök, Diana.
-Han säger sig bringa fred. -Låt honom komma in.
Jag är fader Andrew Doyle. Jag är katolsk präst
Det här är Elizabeth - vårt första barn av två planeter.
Är det Robin Maxwells barn? Så fort har inget annat barn växt.
-Är det farligt? -Hon ser frisk ut. Hon ska undersökas.
-Ni tar stora risker. -Elizabeth är ett särskilt barn.
Hon är en symbol för samhörigheten mellan alla Guds barn.
Hon kan bidra till att fred skipas mellan vårt folk.
Ni kanske fruktade att hon skulle dödas av ert folk?
Det spelade också in.
Se på henne! Har vi inte samma genetiska uppbyggnad?
Hon visar att odla människor som föda-
-är detsamma som kannibalism
Spara argumenten till senare. Under tiden får ni godta min gästfrihet.
Du kommer att klara dig, Elizabeth. Gud välsigne dig.
Lämna henne hos mig, och se till att prästen behandlas väl.
Vad ska vi göra med dig?
Det börjar bli jobbigt att flytta, men det här slår fängelset.
Inte trodde jag att prästen skulle dra. Han verkade hålla sig till reglerna.
Börjar man tro på fred på jorden kan man bli hur knäpp som helst.
-Följ med och hjälp till i labbet. -Jag vill inte.
-Du kan inte sitta här hela dagen. -Låt mig vara.
-Jag vet hur det känns. -Du säger det, men du har ingen aning.
Då pratar vi om det.
-Varför tog fader Andrew mitt barn? -Han var orolig för henne.
-Jag skulle aldrig skada henne. -Det kunde vi inte vara så säkra på.
Jag visste inte hur mycket jag älskade henne förrän hon var borta.
Vi ska göra allt vi kan för att få tillbaka henne.
Hur ska jag kunna se henne i ögonen?
-Jag dödade ju hennes far! -Det var inte du, det var kriget.
Det hade inte med kriget att göra.
Jag dödade honom därför att jag hatade honom. Är jag en mördare?
-Vi skulle ju använda giftet på honom. -Det är inget svar.
Jag har inga svar. Inte längre.
Man kan göra saker som man senare ångrar.
Jag ville en gång döda Elizabeth.
Jag ser hans ansikte framför mig. Jag kan inte glömma det.
Jag älskar dig. Jag vet att jag inte har sagt det på länge.
-Hur går det? -Det bör vara klart om en vecka.
Vi syns senare.
-Tjena, grabben. -Vad gör Julie?
Ett piller som gör våra vänner immuna mot giftet.
Menar du femtekollonarna? Har inte de förrått sitt folk?
Så kan man se på saken. Men det deras folk gör är fel.
-Vill du lära dig att kasta som Valenzuela? -Nej, jag stannar här.
Visst.
-Det är obehagligt att hantera det här. -Det är ofarligt för människor.
Det sa de om DDT och Agent Orange också.
-Hur går det? -Jättebra.
Vi skickar i väg den första sändningen i dag.
Vad pratar du om? Vi skulle ju vänta tills pillret var färdigt.
Ham sa åt oss att skicka det med en gång.
Tyler!
-Vi skulle ju vänta på vaccinet. -Jag vill inte att några överlever.
Vi hade inte kommit så här långt utan dem. Är det så här vi tackar dem?
Låter man dem leva så kommer de att föröka sig.
-Jag föredrar dem framför dig. -Jag äter i alla fall inte mina grannar.
Nu packar vi upp det här. Vi ska inte skicka i väg nånting!
-Borde vi gå emellan? -Nej, låt dem hållas.
Snyggt!
Lägg av nu, killar.
Jag visste inte att det var så viktigt för dig.
Lastbilen blir kvar.
-Prete-na-ma? -Det är inte vårt öde.
-Du kallade på mig. -Jag är orolig för fader Andrew.
-Öka vaktstyrkan. -Jag ska framföra er önskan.
Det är ingen önskan, det är en order.
Jag trodde att ni visste. Alla era order måste godkännas as Pamela numera.
Jag förstår. Du kan gå nu.
Mycket fint. Men kom ihåg...
Det du arbetar hårt för att bygga upp, river andra med stor glädje.
Du får inte ge dem tillfälle till det.
-Det här är farligt för oss båda. -Ni har påbörjat något mycket farligt.
-Ert vapen... -Hur känner du till det?
Moderskeppet kan bli en vätebomb som kan förstöra jorden.
-De kommer att förinta allt. -Är du helt säker på det här?
jag har sett dem använda det.
-jag ska föra det vidare. -Ni måste sluta!
Jag hör av mig. Vi står i skuld till er. Jag talar för oss alla.
Det där är bara hans åsikt.
Det finns inget att diskutera. Antingen vinner vi eller så förlorar vi.
Det här gäller inte bara oss.
Om vi förlorar så förlorar hela världen.
Det är inte samma krig längre. Det har växt utom vår kontroll.
krig brukar allmänhet göra det.
Det här är inget gerillakrig. Vi står inför ett hot om kärnvapenkrig.
Det hotet har vi levt med i 40 år nu.
Det var ett hot. Det här är verklighet.
De kommer att bomba oss.
Tills nyligen så var jag trädgårdsmästare. Hon var student.
-Nu försöker vi avgöra jordens öde. -Det är bara vi som kan vinna det här.
-Ska vi riskera tre miljarder liv? -Hur kan vi diskutera det här?
Besökarna dödade Mark, Ruby, din fru och din son.
-De har gjort livet till ett helvete. -Alla här har fått lida.
Vi drömmer alla om att få hämnas. Men det här är inte hämnd.
-Det är en biljett till evigheten. -De kom för att suga ut oss.
När de är klara kommer de att göra sig av med oss.
Det är ingen som försvarar dem.
Vi kan inte vinna om alla dödas. Vi måste hitta ett annat sätt.
Det finns inget annat sätt.
Det finns inte tid till det.
Om Martin känner till giftet så lär Diana också göra det.
Hur alldaglig den här gruppen än är-
-så är vi de enda som har en chans.
Om vi anfaller så har vi åtminstone en chans.
Gör vi inget så har vi undertecknat vår egen dödsdom.
Jag måste säga att för en gångs skull håller jag med Tyler.
-Jag röstar för ett anfall. -Var det inte en sluten omröstning?
Jag har aldrig känt så starkt för något förut.
Låt oss rösta.
Med liten marginal...
...har de som röstade för ett anfall vunnit.
Jag tror att det här kommer att bli vår undergång-
-men jag fogar mig till beslutet. - Donovan.
Tyler ansvarar för distributionen av giftet.
Jag leder anfallet på Dianas rymdskepp. -Din tur, Tyler.
Planen är enkel. Vi använder flygvapnets plan för att sprida giftet.
Chris har utförliga ritningar över flygbaserna.
-Hej, Julie. -Tjuvlyssnade du?
-Nej, jag letade efter pappa. -Jag ska hälsa honom det.
-Hur är det att stå vakt? -Långtråkigt.
-Jag är orolig för Sean. -Det är ingen fara med honom.
Han kallade femtekollonarna för förrädare, och han gillar inte baseboll.
Han var länge på Dianas skepp. Du vet vad de gör med folk där.
Försöker du säga att de omvände min son?
Jag vill inte behöva säga det här, men det kan vara så.
Du har fel. Han var bara nedsövd, och han mår bra.
-Han spionerade på oss. -Nu räcker det!
-Om någon är omvänd så är det du. -Nu är du orättvis.
Tvinga mig aldrig att välja mellan min son och dig.
Du skulle förlora varenda gång.
Lämna oss.
-Vad tycker du? -Er Bibel är fängslande.
Det var roligt att höra dig säga, Diana.
Jag kanske kan få sprida Guds ord på din planet?
-Skulle du överge din värld för det? -Det vore ett privilegium.
Dina ord skulle säkert påverka mitt folk.
Jag är endast ett språkrör. Orden är hans.
Du är för ödmjuk.
Jag har funnit styrka under vår tid tillsammans. Det tackar jag dig för.
Det här var oväntade lovord från någon så självsäker som du.
Självsäker? Du har visat mig att jag är sårbar.
Det har jag inte tillåtit mig själv att se. Jag visste det inte.
Jag tänker inte acceptera det i fortsättningen.
Sårbarhet är en svaghet som kan utnyttjas, min käre präst.
Jag skulle hellre slåss med dig igen än att säga det jag måste säga nu.
Din son har blivit omvänd. Han hade inte en chans. Det vet du, va?
Det är hemskt för dig, men kanske inte för vår sak.
Om vi ändrar vår anfallsstrategi så kan vi nog använda honom.
Ta det lugnt med pulvret. Det är ingen ide att snorta det.
Elias!
Jag skämtade bara, farsan. Jag menade inget med det.
-Du utgår från att jag ska skälla. -Så har det ju alltid varit.
Det är möjligt. Jag håller inte med dig om det du sa på mötet i går...
...men du uttryckte det väl. Jag var mäkta stolt över dig.
-Är det sant? -Ja.
-Vänta lite, Sean. -Vi måste fånga Polly.
-Jag älskar dig, Sean. -Jag vet.
Vad som än händer senare, hur tokigt det än blir...
-...så älskar jag dig mest av allt. -Visst, men nu måste jag gå.
-Vad har du fått veta om vapnet? -Det är någon slags bakterie.
-Vad ska de göra med den? -De ska sprida den med jetplan.
-Var ska de få dem ifrån? -De ska stjäla dem från flygbaser.
Som usla tjuvar. Det är typiskt din far!
-Tror de att några plan räcker? -De är inte ensamma.
De har vänner över hela landet som ska göra samma sak samtidigt.
-När planerar de att göra det här? -Kan jag få mer kaka?
-Man får inte byta ämne så där. -Men jag är hungrig!
Visst ska du få mer kaka, så fort du har svarat på frågorna.
Det ska ske i morgon vid gryningen. Jag är bombsäker.
Här får du mer kaka. -Visst är han duktig?
-Han kommer att trivas här. -Det kommer han säkert.
Hej då, Sean.
Det är skönt att se dig igen, Julie.
-Martin... -Vill ni fråga om vägen, eller?
Vi har med oss vapen uniformer. Vi står på er sida nu.
-Er plan ger oss inget val. -Jag kan nog tänka ut något.
Vi behöver åtminstone inte oroa oss för råttor.
Ni får ursäkta dem. Jag hoppas att vi kan vara vänner.
Vi kommer aldrig att bli vänner med vissa av er.
Du ska få träffa resten av gänget.
Det här är Robert.
-Ja? -Jag vill prata med dig.
-Jag är upptagen. -Det gäller rebellernas anfall.
Hur känner du till det? Det är hämligstämplat.
Informationen kommer från en källa som jag har skapat.
Du har endast rätt till vetenskaplig information.
-Tar du inte rapporten på allvar? -En tioårig jordbo kan inte styra oss.
-Jag har själv omvänt honom. -Det känns inte tillförlitligt...
-...men vi ska undersöka det. -När? Anfallet är i morgon.
-Vetenskapsmän är så lätta att rubba. -Och militärer är förutsägbara.
Din metod är list och intrigskapande. Jag är mer direkt.
Oroa dig inte. Jag ska på bästa vetenskapliga sätt styra flottan.
I morgon ska jag krossa rebellerna.
Se det som en förtidspensionering.
-Jag är redo. -Då så.
-Är pillret säkert? -Det är säkert.
-Men vi vet inte hur länge det varar. -Vi klarar oss.
-Jag har smakat värre. -När då?
-Tänker du på morgondagen? -Jag tänker på Sean.
Det känns hemskt att vara den som fick säga det.
Jag anklagar inte dig.
Jag är ledsen för det där jag sa.
Tack, men du får inte anklaga Sean heller.
Han är ingen förrädare, utan en liten pojke sim inte kunde kämpa emot.
Jag anklagar inte honom.
Jag anklagar dem.
-Tror du att de gick på hans historia? -Jag hoppas det.
Det här är stridsgrupp B. Vi lyfter nu på väg mot Andrewsflygbasen.
Säkerhetsstyrkorna meddelar att de är redo.
-Vad håller Pamela på med? -Pamela är död.
Hon valde fel vakt. Jag har befälet nu.
Jag har inte godkänt truppförflyttningar.
Pamela hade förberett allt. Jag verkställer bara hennes order.
Rebellerna planerar attacker över hela landet. Vi kan slå ut dem i ett slag.
Vad hoppas de på att åstadkomma? Deras plan står inte emot våra.
-De har ett biologiskt vapen. -Jag trodde att vi var skyddade.
-de lär ha utvecklat en ny bakterie. -Är det möjligt?
Oroa dig inte. Vi ska se till att deras gift aldrig kommer ut.
-Du har samlat en ordentlig styrka -Segern ska bli total.
Och skulle vi misslyckas så har vi alltid den här
Jag hoppas att vi aldrig behöver använda den här.
Här ändrar man styrkan, och här räckvidden.
Finns det en säkerhetsspärr?
Var försiktig nu.
-Känns det bra? -Ja, då.
Jag ska se hur det går för de andra. Behöver du något?
-Lycka till. -Detsamma.
Lycka till!
Var är de?
Jag trodde att de skulle vara här i gryningen.
Jordborna är så dumma. Det gör dem oförutsägbara.
Kom igen, sätt fart!
Sätt i gång.
Dumpningen ska ske kl. 11:00. Avvakta tills dess.
De andra måste hinna till kontrollrummet.
Sätt fart!
-000-28, etablerar radiokontakt. -000-28 anhåller om landningstillstånd.
Ni finns inte med i listorna.
Vi tillhör hjälpdivisionen i den pågående jordoffensiven.
Vi har order enligt kod sju att tanka och genast återvända.
000-28, ni har tillstånd att landa och tanka.
Kapten på 000-28, mon med er loggbok till kontrollrummet
000-28 till kontrollrummet.
000-28 anmäler sig.
-Vi har ingen kontakt med flygdäck. -Använd reservsystemet.
-Nu! -Halt!
Låt dem inte komma undan.
Täck mig!
Sancho! - Caleb, där är slangarna till luftventilerna.
Ni andra, vi måste få bort alla döda kroppar.
-Skjut mot verandan. -Inga problem.
Tre grader åt vänster.
Vackert!
-Vad gör du? Ska vi härifrån? -Hjälp mig.
-Vad kan jag göra? -Säg att jag ger upp, eller något.
-Skut inte! Jag är en av er. -Eld upphör!
Deras ledare är här. Han har hållit mig fånge.
Framåt!
Nu kan du hälsa hem.
-Här! Ni är sena. -Det är trevligt att träffa dig med.
-Här, det skyddar mot giftet. -Vad är det där?
Vår mest avancerade avkodare. En sista utväg om Diana använder vapnet.
Här är huvudventilen. Med den når vi resten av skeppet.
Det kommer att ta ett tag, det är ett stort skepp.
-Vad pågår här? -Vi testar ventilationssystemet.
Det har jag inte informerats om. Visa era papper.
Jag har dem här.
Vad är det?
Ett främmande ämne i ventilationen.
-Vad då för ämne? -Rebellerna måste ha tagit sig ombord.
-Huvuddelen av våra trupper är borta. -Jag sätter på reservsystemet.
Det är omöjligt att tränga igenom.
Sen ringar vi in dem och gör slut på dem.
Varning! Alla trupper till sina stationer.
Kod nio gäller för landningsdockan och de yttre dörrarna.
-De vet! -Vi måste skynda oss.
Halt! Identifiera er!
Skynda er! Ni måste lyfta så snart som möjligt.
-Vad står på? -Den har fastnat. Vi måste byta tank.
Skynda på, vi är sena. Trupperna är här när som helst.
Okej, vi är redo.
Willie!
-Finns det nån annan väg? -Varför dör de inte?
-De måste ha stoppat era män. -Utan giftet är det kört.
Det var en ogenomtänkt plan.
-Do inte, Harmony. -Du måste gå. Det är farligt här
-Snälla Harmony. Jag älskar dig. -Gå...
Nej. Jag lämnar dig inte.
Återvänd genast med så många trupper som möjligt.
Rebellerna är instängda. De har inte en chans.
-Hala flaggan! -Det går inte, den sitter fast.
Flytta på er.
-Vi klarade det! -Men har de klarat det?
Det kan bli ett kort firande.
Framåt! Gör slut på dem.
-Klockan är nästan 11:00. -Vi hinner aldrig.
Vägen är spärrad. Vi måste ta den här vägen.
-Rapportera. -Det är flera tusen ballonger.
-Jag såg dem. Vad gör de? -Inget.
-Varför skulle tusentals ballonger... -Är du kvar, Diana?
-Vad säger de andra moderskeppen? -De rapporterar om samma sak.
-De tror väl inte att det här lurar oss? -Förstår du inte?
Vi har redan blivit lurade. De skulle inte använda plan utan ballonger.
Så primitivt! Flera miljoner ballonger skulle inte räcka.
Förstår du inte? En liten mängd i jordens näringskedja räcker.
Bakterier förökar sig. Snart är allt här på jorden giftigt för oss.
Du startade just en kedjereaktion som är farlig för oss.
-De är smartare än jag trodde. -En dödlig missbedömning...
-Du är säker här. -Jag vill inte vara fast här med dig.
Förbannat också!
-Titta där! -Vad är det?
Jag rapporterar från Rom, där hundra- tusentals människor har samlats-
-för att fira segern över besökarna.
Liknande rapporter strömmar in från andra ställen.
Gatorna fylls av människor som för första gången på länge är fria.
Sen tidigt i morse, när de första ballongerna lyfte i västra USA-
-har en känsla lik den vid andra världskrigets slut spridit sig.
New Yorks gator är fulla av människor som ser moderskeppet ge sig av.
I Los Angeles är moderskeppet dock kvar.
Envisa rykten säger att det bär på ett slutgiltigt vapen.
Säkerhetsrådet ska träffas i Vita huset senare i eftermiddag.
-Vi måste skynda oss härifrån. -Först ska vi krossa jorden.
Vi har förlorat. Förstår du inte? Kan din fåfänga inte hantera det?
-Vad är det för fel? -De har blockerat dörren.
Sex, fem, fyra, tre, två...
-De bryter sig in. -Ge mig din nyckel.
Nej... Jag tänker inte delta i det här.
-Vad består låset av? -Ett speciellt ämne hemifrån.
Ge mig din nyckel.
Flytta på dig.
Maskinen är laddad. Fem minuter till kritisk massa.
Pamela kallade dig äregirig. Hon underskattar dig.
Di dumma, svaga man.
Utan mig skulle du inte ens ha landat ännu.
Du, med dina löjliga intriger. Allt du tänker på är vem som bestämmer.
Det var jag som bestämde!
Jag skötte hela operationen medan du höll vackra tal.
Jag hade all makt, men det var du som fick bära kronan.
Den är din nu, Diana. Njut av din regeringstid.
Drottning över ett förgiftat rike.
Fyra minuter till kritisk massa.
Kom ,Elizabeth. Vi måste gå nu.
För vårt folk tillbaka till jorden. -Ta oss ut ur jordens atmosfär.
-Vi har inte tillräckligt med kraft. -Försök!
Om vi hittar koden så kan vi kanske desarmera den.
-Har någon lyckats med det förut? -Aldrig.
Tre minuter till kritisk massa.
Vi använder full kraft och kan brytas sönder innan vi lämnar atmosfären.
Snart faller skeppet sönder.
-Två minuter. -Inget fungerar. Det går inte!
Vi får inte ge upp. Låt mig försöka.
-Två av motorerna har lagt av. -Fortsätt att försöka.
-Det finns inget mer jag kan göra. -Försök!
En minut till kritisk massa.
Du måste lyssna på mig, Julie.
Stå still. Rör dig inte.
Var försiktig, Julie. Monstret är här.
Om du rör på dig så kommer han att hitta dig.
Rör dig inte. Om du står still så är du säker.
Vi har uppnått kritisk massa. 30 sekunder till detonation.
Prete-na-ma.
-Vad betyder det? -Det betyder "fred".
Ta oss hem, Martin.